Sandra Lindström om kongressen 2020
Nu har Vänsterpartiet haft sin 43:e kongress, och trots annorlunda omständigheter blev det till sist två händelserika dagar för ombuden! Sandra Lindström och Daniel Pérez Wenger representerade Solna. Läs Sandras tankar om helgen nedan!
![](https://solna.vansterpartiet.se/files/2020/11/sandra-kongress-768x1024.jpeg)
När jag valdes till ombud på Vänsterpartiets partikongress visste vi inte att pandemin skulle förändra förutsättningarna för kongressen. Men Vänsterpartiet flyttade fram kongressen och ställde om till sin första digitala kongress. På åtta olika platser runt om i landet samlades cirka 30-50 vänsterpartister, väl utspridda och tillgodosedda med munskydd och handsprit, medan sjuka och de i riskgrupp kunde delta hemifrån via Zoom.
Trots tekniskt strul emellanåt tyckte vi alla att de digitala talen och röstomgångarna fungerade över förväntan. När tekniken strulade roade presidiet oss med några riktigt dåliga och inte alltid helt rumsrena Göteborgsvitsar, såsom: ”Hur vet man att Proletären-försäljarna är riktiga revolutionärer? – De står alltid utanför systemet.”
Själv röstade jag för glatta livet på de olika motionerna och var även med i redaktionskommittén, som fick i uppdrag att skriva två kongressuttalanden: om LAS och i stöd av internationell solidaritet. Tyvärr blev det så ont om tid på söndagen att uttalandena aldrig hann antas av kongressen.
På kongressen valde vi en ny partistyrelse och antog ett nytt strategidokument. Oftast gick kongressen på partistyrelsens linje på motionssvaren, men ibland fick PS se sig överkörda – till exempel beslutade kongressen att partiet ska utse en landsbygdspolitisk talesperson.
Men det allra viktigaste som hände på kongressen var att vi avtackade en partiordförande och valde en ny. Få ögon var torra när Jonas Sjöstedt tackades av med film, tal av Ulla Andersson och stående ovationer, och applåderna ville aldrig ta slut när Nooshi Dadgostar enhälligt valdes till ny partiordförande. På söndagen fick vi lyssna till Nooshis första tal som partiledare, och självklart körde vi allsång av Internationalen innan det var dags att bege sig hem!